Egy impozáns, jótékonysági fogadásra alkalmas helyet kerestem. Ahogy körbenézek a rendezvényen, meg kell állapítsam, hogy a Times Square jó választás volt. Kiváló klasszikus stílusú épület, nagy terek. Tökéletes egy ilyen estre. Nem kis szervezést igényelt mire minden a helyére került a rendezvényben. Az alapítványom a ByteMe szervezésében került megrendezésre. Nem messze a bejárattól talpig öltönyben fogadom a vendégeket. Ezúttal rendvédelmi szerveket invitáltam meg az estre. Rendőrség, tűzóltóság, mentők, ügyészségek, bíróságok, FBI, sőt még a Secret Service-nek is küldtem meghívót. Visszajeleztek, hogy feltehetően képviseltetik magukat, bár ezt náluk sosem lehet tudni. Sok pozitív visszajelzést kaptam, így bátran vágtunk bele a megszervezésébe. Nagyjából 5 hónapja kezdte el az alapítványom a szervezést, meghívást, tervezését a mai estnek. Nagyjából 250-300 főt várunk mára. És kiknek gyűjtünk? Ezúttal is gyerekeknek, méghozzá azoknak, akiknek a legsanyarúbb a sorsa. Három kategóriára osztottuk, de ezt úgy is elmondom majd a nyitóbeszédemben. A bejáratnál két biztonságis van öltönyben, plusz két adminisztratív személyzet, akik ellenőrzik a meghívottakat. Belül még szintén van három-négy biztonságis, szintén öltönyben. Az épület ragaszkodott, hogy a saját biztonsági szolgálatát adják. Hiába mondtam, hogy tudok profi csapatot szerezni. Lényegében nincs gond velük, de az átlagéletkoruk 50+ és úgy mozognak, mint nagyapám. Persze túlzok egy kicsit, de az egyértelműen lejön, hogy nem a hadseregből szereltek le. Azért megnyugtatom magam, hogy ennyi rendvédelmi szerves között kizárt, hogy bármi baj történjen. El is hessegetem a negatív gondolatokat és köszöntöm a beérkező vendégeket széles mosollyal. A legtöbbük ismerős, legalább látásból. Havonta megrendezésre kerül legalább egy, de inkább két adománygyűjtő est, így sokukkal már találkozhattam. Biztos, hogy ők jobban emlékeznek rám, mint én rájuk. Úgy húsz perc vigyorgás után elfáradnak az arcizmaim és kicsit bentebb lépek, hogy egy martinit legurítsak. Kicsit oldja majd a feszültséget, de azért nagyon nem akarom leinni magam. Van bőségesen étel ital felszolgálva. A finomságok svédasztalos megoldásban, az italokat pincérek szolgálják fel szorgosan kínálva a vendégeket. Ez egy elegáns est, mind a vendégek mind a kiszolgáló személyzet részéről. Nagy kerek asztalok fehér, finom szövettel fedve, csakúgy a székek. Letisztult és elegáns stílus, csakúgy, mint jómagam. Semmi túlságosan giccses fogás. A legnagyobb giccsparádé a két csoki szökőkút a terem két szélén. Van egy egyszerű színpad, ahol élő zene megy, kelleme, lágy háttérzenét biztosítva. Egy blues band-et kértünk fel, hogy biztosítsák a hangulatot. Majd azon a színpadon mondom el a nyitóbeszédem és a részleteket átadom a meghívott vendégeknek. Pár falatot bekapok a svédasztaloknál, majd elindulok vissza a bejárathoz, hogy köszöntsem az érkezőket. Bár nem kötelességem, de ha már én vagyok a főszervező, akkor szeretném személyesen üdvözölni őket, legalább egy kézfogás elejéig. Úgy vélem, hogy ez kissé emberibb így és könnyebb lesz kapcsolatot teremteni a hallgatósággal és jobb szívvel adományoznak, ha összekötöm őket a célunkkal. .